NEAPEL
God afton.
-Mr Templar, ert bord är klart. -Jag tar en drink i baren först.
Tre minuter, signore.
Dino Cartelli!
-Talar ni till mig? -Det har du väl inte glömt! Jim Euston.
-På Continentalbanken i Palermo. -Jag har aldrig träffat er förut.
-Men Dino, vi arbetade tillsammans. -Som sagt: jag har inte träffat er.
Jag ska friska upp ditt minne. I Palermo efter kriget-
-var jag chefskassör och du var utlands...
Bäst du sätter dig ner.
Är det er drink? Vad handlade det om?
Det vet jag inte riktigt.
-Vilka var de? -Det vet jag inte.
-Då får jag fråga hovmästaren. -Nej, jag har strax hämtat mig.
-Ställ inte till en scen. -Här har redan varit en scen.
Vi går. Du stannar.
Jag förstår det helt enkelt inte. Vi arbetade tillsammans i Palermo.
-Du kan ha tagit miste. -Jag är säker. Det var Dino Cartelli.
Han har gått ner lite i vikt, men annars har han inte förändrats.
Vi åkte till stranden varje helg. Vi gick ut med samma flickor.
Vi var... Nå ja, strunt samma.
Jag beklagar att du blev inblandad.
Här är mitt kort. Om du nån gång kommer till London...
...lånar du mig 100 000 pund.
Så långt går jag kanske inte, men jag uppskattade din hjälp.
Du mår bättre om du äter nåt.
Jag tror inte jag klarar av att äta nu. Jag strosar hem till mitt hotell.
-Men tack ändå, mr... -Jag heter Templar. Simon Templar.
ENGELSK TURIST HITTAD MÖRDAD
-Det är för tidigt för lunch. -Jag är ändå inte hungrig.
Incidenten i går kväll, engelsmannen med käpp...satt här.
-Han såg det hända. -Vad då?
Strax efter det att jag kommit var fyra män på väg ut. En hade ljus kostym.
-Jag förstår inte. -Du förstår mycket väl.
Han är stamkund, eller hur?
-Han heter Dino Cartelli. -Jag känner ingen med det namnet.
Tänk på nåt annat då. Vem som helst som du kommer på.
-Mitt huvud är tomt. -Var modig...
...och bli rik.
Jag beklagar, jag kan inte hjälpa er.
Ni förlorade precis era fem stjärnor.
Vi har så många gäster. Det är omöjligt att komma ihåg alla.
Jag vill bara ha ett namn. Ett namn så är den här din.
Jag vågar inte.
Hur många barn har frugan att försörja, Charlie?
Som du vill - en adress då? Charlie, var bor han?
-Hotel Medina. -Tack.
Ja, det går ett tåg klockan 14.50.
-Kan jag hjälpa till? -Ni har en italiensk-amerikansk gäst.
Han har dyra sidenkostymer. Han tappade det här cigarretuiet.
-Ni måste mena signore Destamio. -Inte Carlo Destamio, väl?
Alessandro Destamio. Jag ska se till att han får det.
Varför ringer du inte hans rum så kan jag själv ge det till honom?
-Han åkte i morse. -Hur ska du då kunna ge honom det?
När han återvänder. Han har en fast svit här.
Lämna ert namn. Om det finns en hittelön...
Den har ni redan gett mig.
Mr Templar?
-Signore Destamio vill träffa er. -Jag vill träffa honom också.
-Vart ska vi? -Till flygplatsen.
-Ischia eller Capri? -Capri.
-Jag är Lily. Välkommen till Capri. -Hur hittade du mig i vimlet?
Tillåt mig.
Till Lily. Vackert namn. Från Al. Gräsligt namn.
Det står inget om kärlek.
-Här. -Tack.
22 karats guld. Det låter som en gammal historia. Eller har jag fel?
-Hör du mig? -Hörbarhet femma.
-Engelska. London-området. -Det stämmer.
Har du varit långdistanslöpare? Fantastiska benmuskler.
Jag har varit dansare. Med en trupp i Rom.
Och nu är du med Al på Capri.
Det är bättre betalt och det är varmare än i London.
Det kan bli ännu varmare.
Templar. Bra att du kunde komma.
Det var nära att jag inte gjorde det. Knappt nåt att ta på mig.
Jag beklagar det med kläderna. Mina män blev väl ivriga. Räcker 3 000?
För kläderna, men inte för besväret.
-Lily, drinkar. Vad får det lov att vara? -Jag dricker bara med vänner.
Brandy och soda.
Artighetsfraserna är väl avklarade.
-Det har du rätt i. -Låt oss komma till saken då.
Självklart. Varför ställer du frågor om mig?
-Hela din livshistoria fascinerar mig. -Jaså? Jag förstår inte varför.
Jag föddes på Sicilien. En fattig, men respektabel familj.
Jag emigrerade till USA, började göra affärer, tjänade en del pengar.
Nu vet jag! Du är den berömde Al Destamio.
Ja, nu minns jag.
Jag tar det.
Menar du mitt lilla problem med skattmasen?
Lilla problem? Roligt, med tanke på att du blev utvisad.
Rasdiskriminering för att jag är italienare.
Om de utvisade alla skattefifflare i USA, skulle landet tömmas på folk.
Men du greps också för bedrägeri.
Fallet avskrevs i brist på bevis.
Visst, ja. För att ett huvudvittne dog ganska så plötsligt.
-Du har helt rätt. -Det är till dig. Palermo.
-Den gamla hemstaden. -Ursäkta.
Vill du ha ett råd? Gå varsamt fram.
Och mitt råd till dig är: Dra dig ur. Innan jag slår sönder hans värld.
-Va? -Du hörde vad jag sa.
-Kära du, vet du vad du pratar om? -Nej, det lär jag mig allt efter som.
Du kommer inte långt. Jo, kanske, i en kista i din finaste kostym.
Min enda kostym.
-Säkert att du inte vill ha en drink? -Jo, gärna med dig. Whisky.
-Med soda eller vatten? -Vatten. Och en fråga.
-Is? -Har du hört talas om Dino Cartelli?
Säg mig, mr Templar, åker ni vattenskidor?
Svara, åker du skidor på vatten?
Bara när det är ett R i månadens namn...Dino Cartelli.
Jag börjar bli trött på honom. Vem är Cartelli egentligen?
-Euston trodde att det var du. -Han hade fel.
Var det därför du lät mörda honom?
Jag gillar inte sånt prat. Inte ens på skämt.
Jag är en respektabel affärsman. Jag är ordförande i flera bolag.
Ett rejält hopp från att vara kassör på banken i Palermo.
Hur bar du dig åt?
Jag tänker ta reda på det.
Mr Templar.
Åk tillbaka dit du kom från. Lungt och stilla.
Kom ihåg att det här inte är London eller New York.
Så gärna, Dino.
Alessandro.
Alessandro Destamio.
-Glöm inte det. -Glöm inte det, Dino.
Kom nu, Lily. Besöket är slut.
-Du är inte alls rädd för honom? -Är du det?
Du måste skämta. Ett brännsår från en cigarr.
Varför lämnar du honom inte?
Om du någonsin hade varit riktigt rädd för någon, skulle du veta.
Jag lämnar honom när han tröttnat på mig.
Och för säkerhets skull ser han till att jag är luspank.
500 dollar. Det borde räcka för att ta dig tillbaka till London.
-Nej, jag kan inte ta emot det. -Varför inte? Det är Als pengar.
Hej då, Lily.
Tack, sir. Nästa flyg till Palermo, klockan tre från utgång 7.
God morgon. Jag försöker hitta en av era anställda.
Det är några år sen han var här, han kan ha flyttat till annat kontor.
-Hans namn? -Dino Cartelli.
Ett ögonblick.
Kom in.
-Slå er ner, mr...? -Templar. Simon Templar.
Mr Templar, kände ni Dino Cartelli väl?
Jag har faktiskt aldrig träffat honom.
En vän till honom, James Euston, bad mig söka upp honom.
-Jag antar att Euston inte vet. -Vet inte vad då?
Mr Templar, Dino Cartelli har varit död i många år.
-Det var en förfärlig tragedi. -Vad hände?
Det får aldrig nån veta. Han var död när jag hittade honom. Skjuten.
Kassavalvet var uppsprängt. Allt borta.
Dino överraskade tjuvarna. Han gjorde motstånd och de dödade honom.
Jag beklagar att jag måste berätta det här.
Tack. Det är allt jag ville veta.
-Euston kommer att bli chockad. -Det tvivlar jag på.
Men han och Dino var goda vänner.
Euston är också död. Häromkvällen i Neapel...han blev mördad.
Bongiorno. Grazie.
Rör den inte.
Han överföll mig med den.
-Namn? -Templar.
-Varför attackerade du dem? -Skulle jag ha attackerat dem?
Vissa av de här människorna såg vad som hände. Du såg det.
Han såg ingenting, signore.
Efter honom! Det var han som attackerade mig.
Du är gripen.
Medan du leker postkontor, ordnar mördaren ett vattentätt alibi.
Ert pass, tack.
Jag antar att du inte är intresserad av mitt Diners Club-kort?
American Express? Mitt internationella körkort, då?
En beryktad man.
Vi tycker inte om förbrytare som utger sig för att vara turister.
Minst ett dussin vittnen såg vad som hände.
Det råder mycket tvivel bland vittnena. Ditt rykte är inte fläckfritt.
Berätta nu vad bråket mellan er och de två männen gällde.
Besvara min fråga.
-Kommer jag att åtalas? -Garanterat, signore.
Så ni tänker fortsätta den här farsen?
Jag förstår. Jag börjar förstå sammanhanget.
Var snäll och besvara frågan!
Han vägrar. I så fall har jag inget annat alternativ än...
Du har minst tre alternativ.
1. Undersök kniven efter fingeravtryck. Du hittar inte mina.
2. Samla några av vittnena. Och 3. Hitta mördaren.
För bort honom.
Ni måste vara signore Templar. Herrn som blev attackerad.
Jag är Marco Ponti, kriminalare här.
-Det är ett nöje...tro mig. -Jag kommer precis från bårhuset.
Den som överföll er var en lokal förmåga vid namn Mariotti.
Han förtjänade det, va, Maresciallo?
Den andre mannen var troligtvis hans kusin Gino Mariotti.
Jag hoppas ni stannar några dar så att ni kan identifiera honom.
Naturligtvis.
Då behöver vi inte hålla er längre. Tack för ert samarbete.
-Är jag fri att gå? -Eftersom ni inte har mer att säga, ja.
Tack.
Chefen...
Jag beklagar att vi höll er kvar över lunchen.
Prova Capriccio ett kvarter ner för gatan. Den bästa maten i Palermo.
Tack, det ska jag göra.
Vad håller ni på med?
-Vill ni beställa nu? -Nej, jag ger honom några minuter till.
Så ni väntar mig?
Du uttryckte dig ganska tydligt.
Signore Templar, jag har beslutat mig för att lita på er.
Det gör dig unik i Palermo.
Jag vet att Euston mördades i Neapel och att ni besökte Destamio på Capri.
-Du är välinformerad. -Det måste jag vara.
Du ligger i krig med maffian, min vän.
-Destamio? -Han är don. En av deras högsta män.
Det förklarar mycket.
Vi hittar inte Gino Mariotti, om jag inte fångar honom personligen.
Gör jag det, finnas det vittnen som svär på att du attackerade honom.
Inget kan få honom att erkänna att han känner Destamio.
-Han skulle hellre dö än tala. -Och dö om han talade.
Låt oss äta lunch.
Och eftersom du betalar tänker jag beställa något väldigt dyrt.
Varför inte?
Jag är särskilt anställd av anti-maffia-kommissionen -
-och har fått högsta möjliga befogenhet.
Hur länge stannar du på Sicilien?
Det beror på.
Men du är väl ute efter Destamios blod?
Låt oss säga hans skalp.
En hårfin skillnad. Jag är ute efter båda delar.
Inte bara hans utan allihopas.
Fruktan hemsöker den här ön. Maffian finns överallt.
Om jag ska krossa den... behöver jag din hjälp.
Den kan du räkna med. Var börjar jag?
-Maffians överhuvud är döende. -Vem är han?
Det vet vi inte.
Men vi vet att de andra bossarna snart samlas.
Den här veckan kanske... för att välja en efterträdare.
-Jag vill att du tar reda på var. -Det kan man kalla uppdrag!
Slår hjärtat snabbare?
Hon äter lunch här varje torsdag. Därför föreslog jag det här stället.
-Jag ville att du skulle se henne. -Varför det?
Du ska odla bekantskapen. Lära känna henne.
-Vem är hon? -Du känner hennes farbror.
Hon är Gina Destamio.
Goddag, jag heter Simon Templar. Jag har avtalat möte med Gina.
Vänta här.
God middag, signora.
-Jag är donna Maria Destamio. -Goddag.
-Vad är ert ärende? -Er bror bad mig hälsa på er.
Jag tar aldrig emot min brors vänner. Adjö.
Alessandro insisterade på att jag skulle komma. Det var en order.
Varför?
Jag tror att han är orolig för er.
Jag mår utmärkt. Det kan ni hälsa honom.
Det är inte er hälsa som oroar honom.
Det har varit en varm dag.
Ni kanske vill ha något kallt att dricka...innan ni går?
Ni är alltför vänlig!
-Känner ni min bror väl? -Väldigt nära, donna Maria.
-Är ni affärsbekanta? -Vi har många gemensamma intressen.
-Jag visste inte att vi hade gäster. -Du står naken framför en främling!
Bry dig inte om mig.
Jag solar i trädgården. Donna Maria ogillar bikinis.
-Det gör inte jag. -Detta är min niece Gina, mr Templar.
-Åt inte du lunch på Capriccio? -Det gläder mig att du märkte det.
-Han är Alessandros vän. -Alessandro?
Så underbart! Hur mår han?
Han mår bra. Jag träffade honom i går på Capri.
Du måste berätta allt om honom. Jag har inte sett honom på flera år.
-Stannar du länge i Palermo? -Jag har inga bestämda planer.
-Känner du till den väl? -Palermo? Vad borde jag se?
Allt. Katedralen. Cappella Palatina. Zisa.
Och du måste köra ut till Monreale.
-Du kanske kan följa med mig. -Gärna.
Min niece kan inte följa med er. Det finns yrkesguider.
-Cara, du vet att du inte menar det. -Säkert inte.
Alessandro insisterade på att Gina skulle visa mig runt.
Jag ska se i min almanacka och se om jag kan undvara henne nån dag.
Ursäkta mig.
-Vi har bara vermouth. -Det går bra, tack. Med soda och is.
Jag är rädd att din faster inte tycker om mig.
Bry dig inte om donna Maria. Hon är inte så farlig som hon låter.
Hon är så olik Alessandro.
Är han inte underbar? Han försörjer oss alla.
Han betalar räkningarna.
Han skickade mig till skola i Schweiz i tio år-
-och ändå kommer han aldrig på besök.
-Aldrig? -Nej.
Det är två år sen han återvände från USA.
-Han kunde komma bara nån dag. -Han är upptagen.
Det börjar bli sent. Det vore oartigt-
-att låta en god vän till Alessandro gå så sent. Vill ni stanna på middag?
-O ja. Snälla. -Det gör jag gärna.
Då går jag och talar med tjänstefolket. Ursäkta.
Vi bjuder aldrig nån på middag. Du måste ha hypnotiserat henne.
Jag tror det finns en enklare förklaring.
Lugn, Al. Låt mig ta hand om det.
Det ska jag, Giorgio. Men sabba det inte nu.
Kommer du att sakna mig när jag är i Palermo?
Det vet du att jag gör.
Ge mig en brandy med soda.
Oj då.
Ett plötsligt ekonomiskt tillskott?
-Templar? -Ja.
-Varför? -Ingen anledning.
Lily, män ger inte kvinnor 500 dollar utan anledning.
Han sa jag skulle köpa mig en present.
-Varför? -Han tyckte om mig.
-Varför det? -Av samma skäl som du.
Säkert. Det är det enda du duger till. Kom med drinken.
Lily, gör aldrig nåt dumt. Tänk inte ens tanken.
För om jag slänger ut dig på gatan-
-kommer du att vara arbetsoduglig i ordets alla betydelser.
Jag tänkte ge dig pengarna!
Du är en snäll och lydig flicka.
Jag har en liten överraskning åt dig.
Som belöning för din lojalitet tar jag med dig till Palermo.
Jag visste att du skulle bli förtjust.
-Oliv-sciacciatti. Hoppas det smakar. -Det ser läckert ut.
-Ta lite bröd. Det är hembakat. -Tack.
Det är tillåtet för Gina att följa med dig till Palermo i morgon.
Jag är överväldigad.
Bröd!
Bry dig inte om Lo Zio.
Han är gammal. Han hör dåligt och förstår ännu mindre.
-Men han är ändå lycklig. -Det är nog anledningen.
Smaklig spis, allihopa.
-En utsökt måltid. -Det gläder mig.
-Berätta mer om Alessandro. -Det gör han själv när han kommer.
Kommer min bror till Palermo?
-Ja, till mötet. Det visste ni väl? -Mötet?
Jag kan inte fatta att jag ska få träffa honom efter alla dessa år.
-Du vet inte var mötet ska hållas? -Nej.
Jag får inte veta nåt om min brors affärer.
Alessandro? Jag varnade honom.
-Säg åt honom att inte åka till Rom! -Zio! Det är läggdags.
Nu ska vi dricka kaffe och brandy.
Jag har visst stannat för länge. Jag ska låta er gå och lägga er.
-Ni kanske vill äta med oss igen? -Det ser jag fram emot.
Jag hittar själv ut. Tack för i dag. Vi ses i morgon, Gina.
-Jag följer dig ut till bilen. -Nej! Hon måste ta hand om Lo Zio.
Han somnar inte förrän Gina har sagt godnatt.
-Det kan jag förstå. -Då ses vi i morgon klockan 10.
Utmärkt.
Gör inte så!
Jag kunde ha slagit dig först och tänt ljuset efteråt.
Det ska jag komma ihåg. Gick det bra?
Inte ur din synvinkel, tyvärr. Du då?
Jag gick igenom polisarkivet i kväll. Cartelli dödades i ett bankrån.
Men han sköts med ett hagelgevär. Ansiktet sprängdes bort.
-Hur identifierade de honom då? -Kläderna. Personliga ägodelar.
Då kan Cartelli och Destamio vara samma person.
Precis. Och om vi kan bevisa det kan vi få honom fälld för mord.
För mordet på mannen som fick ansiktet bortsprängt.
Han repriserade det nästan i kväll.
Hans hantlangare sprängde min bil.
Marco, jag får en konstig känsla om Destamio och mig.
Det är inte bara hans skalp jag är ute efter längre, utan hans blod.
Den konstiga känslan, Simon, är en siciliansk sjukdom.
Smittsam.
Vi kallar den "vendetta".
Mr Templar, det hade jag glömt.
Det tror jag säkert, donna Maria.
Ora dig inte. Jag blir inte sen.
Hon verkade förvånad över att se mig.
Ja, det gjorde hon faktiskt. Varför?
Ingen aning!
Lo Zio sa nåt om att han varnat Alessandro för att åka till Rom.
Vad menade han?
Det var åratal sen.
Alessandro var svårt sjuk och donna Maria var rädd att han skulle dö.
-Han åkte till en läkare i Rom. -Och blev frisk?
Ja. Sen emigrerade han till Amerika. Varför undrar du?
Jag är bara nyfiken. Vart ska vi åka?
-Jag har planerat hela turen. -Bra.
Giorgio. Tog du hand om den lilla saken?
Jag kunde inte. Vi försökte, men han kom undan.
-Var är han nu? -På rundtur med din niece.
-Gina? -Ja.
Hoppa in i bilen.
Jag beklagar. Det har uppstått ett personligt problem. Jag ringer.
-Det hinner du inte. -Don Pasquale vill prata med dig nu.
-Det är en order. -Vi måste åka genast.
Släpp av henne och bevaka sen Templars hotell.
Gör det ordentligt den här gången. Han ska dö.
Katedralen färdigställdes 1 698.
Och trädgårdarna här anlades av kardinal...
Förlåt...att jag tråkar ut dig.
Det är inte du, Gina. Tro mig. Men när det handlar om katedraler...
Så kan du klara dig utan dem?
Men det var du som bad mig ta dig med på sightseeing.
Varför frågade du om det tråkar ut dig?
För att jag ville träffa och lära känna dig.
Var det därför du kom hem till oss?
Nej, det är din farbror jag är intresserad av.
Jag tänkte väl det. Du har frågat hela morgonen.
-Betyder han mycket för dig? -Ja, utan Alessandro skulle vi svälta.
-Har du undrat hur han får pengarna? -Jag har ingen aning.
Vill du att jag ska berätta? Ska jag säga var era pengar kommer från?
Vill du att jag berättar vad din snälla, rara farbror är?
-Han är maffia-don. -Det är inte sant. Du ljuger.
Enda gången jag ljög var när jag sa att jag var vän till Alessandro.
Jag är rädd att jag inte är det. Jag är ute efter honom. Och han vet det.
Det var därför hans män försökte döda mig i går.
-Två gånger. -Varför vill han döda dig?
Jag vet nåt som kan förstöra hans liv i maffian.
Jag vet att han inte är den riktige Alessandro Destamio.
Hur kan du vara så säker?
-Var är då den riktige Alessandro? -Han dog nog för snart tjugo år sen.
Jag vet hur vi kan ta reda på det.
Oavsett vad donna Maria och Lo Zio låtsas-
-så skulle de bara tillåta att en Destamio begravs i familjegraven.
-Berätta var den finns. -På kyrkogården i Santa Croce.
-Vem är det? -Lily.
-Vad sjutton gör du I Palermo? -Du måste ge dig av genast.
-Vad pratar du om? -De har kommit hit för att döda dig.
-Har Al kommit? Var är han? -Han for iväg med några vänner.
-Vart då? -Det vet jag inte.
Simon, du måste ge dig av nu.
-Du hade rätt. -Vad ska jag göra? De dödar mig.
Jag sätter dig på en buss till Cefalu. Checka in på hotell Savoia.
Lås in dig på rummet. Vänta där tills du hör ifrån mig. Okej?
-Snälla, följ med mig. -Jag har nåt viktigt att göra här.
Jaså. Den utvisade skurken.
Jag beundrar ditt sinne för humor.
Det var lurigt att låta en av dina pojkar vänta på mig i kapellet.
-Det tycker jag med. -Sa Gina att jag skulle dit?
Visste Gina att du skulle dit?
Nej, men hon är smart nog att gissa sig till det.
Jag måste medge att jag är en smula bekymrad.
Jag måste medge att jag skiter i vilket.
Jag vill veta var Lily är.
Jag har ingen aning.
Vi får se.
Är du allergisk mot scopolamin?
Bara mot kvacksalvare.
Vänta lite.
Du kan se det här som en tillfällig benådning.
-Vem är don Pasquale egentligen? -Don Pasquale är maffians överhuvud.
-Han är visst svårt sjuk också. -Han är döende.
Så de ska välja ett nytt överhuvud. Vilket kan bli Alessandro.
Kanske.
Var är vi egentligen?
Du ställer för många frågor.
De vill prata med honom.
Så trevligt.
Kom närmare.
Simon Templar, du har besvärat oss förut.
Det smickrar mig att du minns det.
Inte för att det betyder nåt, men du har fel uppfattning om oss.
-Det tvivlar jag på. -Maffian har stenhård moral.
Visste du att det efter andra världskriget-
-fanns mer än trettio banditgäng som terroriserade Sicilien?
-Nu är det bara ett. -Bara en organisation.
Men det är ordning nu. Handeln blomstrar.
Vi är stränga, det är sant, men vi är också rättvisa.
-Varför är han här? -Han ställer till problem för mig.
-Vad då för problem. -Al tycker inte om sitt riktiga namn.
-Håll truten. -Vad menar du med "riktiga namn"?
Visste ni inte det? Det trodde jag alla visste här.
Han var Dino Cartelli, innan han åkte till USA.
Det är lögn. Alla känner min familj.
Och vilken fin och hederlig maffiafamilj Destamios är.
En bra bakgrund för din efterträdare, don Pasquale.
Haken är bara den att Dino här inte är medlem.
Don Pasquale, får jag ödmjukast föreslå...
Ett ögonblick, Alessandro.
Vem är denne Dino Cartelli?
En billig liten skurk som rånade en Palermobank för tjugo år sen.
För att undkomma polisen köpte han in sig i en gammal-
-och enligt er måttstock respekterad familj.
Deras försörjare hade just dött i Rom. Den riktige Allesandro Destamio.
-Vad är ditt svar på detta? -Förakt!
Ja, förakt för er, don Pasquale, och alla maffiatraditioner.
Och ert förakt då, mr Templar? För oss? Och för sanningen?
Det är nåt annat. Av alla här inne saknar bara två skäl att ljuga.
-Du och jag. -Hur kommer du fram till det?
-Vi ska båda snart dö. -Så är det.
Nu kan du lämna oss så vi kan tänka över dina ord.
Ska vi gå, Dino?
Farväl, Simon Templar.
-Vi ses aldrig mer. -Det vet jag. Jag ska ditåt.
Alessandro!
Don Pasquale, allt jag kan säga är att han ljuger.
Du måste säga mer än så.
Vi är tålmodiga lyssnare.
-Om Templar talar sanning... -Vilket du hoppas på.
Mina herrar...
Det är mycket enkelt.
Vi har hans niece Gina. Vi har hans syster donna Maria.
De kommer att säga sanningen.
Och nu, om jag får be, Alessandro. Min medicin.
Inget glas.
Skär av det!
Ge mig pistolen.
Täck honom. Han försöker komma runt till framsidan.
Sök på bergssidan.
Ni där! Där uppe!
Upp där!
-Han måste ha kommit förbi oss. -Alla tillbaka.
Fortsätt köra. Håll ögonen på vägen.
Gasen i botten! Kör om!
Ert säkraste val är mitt på vägen.
Låt honom inte köra om.
Fortsätt köra.
-Fortsätt. -Men, signore, reglerna då?
Jag bestämmer reglerna.
När jag säger till trampar du på bromsen. Med hela din vikt.
Nu!
-Vem är det? -Simon.
Kom in, Templar.
Ansiktet mot dörren.
-Du måste till sjukhuset. -Nej, Simon.
Alessandro förlåter mig aldrig. Om han hittar mig dödar han mig.
Han ska aldrig få röra dig igen. Polisen i Palermo, tack.
Koppla mig till Marco Ponti.
Var är han?
Tack.
Palermo 1-0-0-9.
Gina, det är Simon.
Jag behöver din hjälp. Jag är i Cefalu.
-Marco Ponti vet var hon är säker. -Du kan ringa honom hemifrån mig.
Idiot.
Templar ringde två samtal härifrån. Till polisen och det här numret.
Kom!
-Gina? -Flickan är skadad.
Nej, du kan inte ta in henne här! Jag förbjuder det!
-Hämta förband! -Du förstår inte.
-Hon måste till sjukhus. -Om du inte vill hjälpa till, gå då.
Ta hit bandage och varmt vatten.
Nej, Amileta, gör det inte. För guds skull, lyssna på mig!
Då hämtar jag det själv.
Vänta! Du tvingar mig att tala om det.
Att Alessandro är en maffiabuse och att du är i maskopi med honom?
Att han vill döda Simon Templar? Det vet jag redan.
Vet du? Men förstår du inte?
Jag förstår mycket väl.
Men genom att hjälpa till gör vi bot för några av våra synder.
För allas vår skull, kan ni lämna detta hus?
Va? Vad gör ni?
Något du borde gjort för tjugo år sen.
-Vad är det? -Alessandro.
-Spring. Bakvägen, fort! -Jag lämnar henne inte.
Jag gömmer dig. Det måste vi.
Simon! Här inne.
-Uppehåll dem. -Vad ska jag säga?
Ljug. Det blir inte första gången.
Blommor, blommor!
Donna Maria. För en gångs skull, kom ihåg vem du är!
-Donna Maria, min kära syster. -Vad vill du?
Hälsa på min favoritsläkting. Ni två, där uppe.
Du tar källaren. Giorgio, den här våningen.
-Du lovade att hålla dig undan! -Donna Maria, du är ett skämt!
Skådespelet att du är en ädel dam.
Det är över! Den sicilianska aristokratin har varit död i hundra år.
-En familj är en av de finaste. -Din familj är pank!
Vi hade ett avtal. Ert namn mot mina pengar.
Jag skickade Gina i skola...
Kom ihåg att utan mig hade ni sålt meloner på marknaden!
Ser man på, Lo Zio.
Kommer du ihåg mig, Alessandro?
Du är en klok gammal man. Har du sett Templar idag?
-Han pratar strunt. -Var?
Blommorna.
Helt otroligt.
Sist jag såg dig var du...
...så stor.
Nu har du vuxit upp till något ganska vackert.
Är det så du behandlar din långväga farbror? Kom här.
Ja, du har vuxit upp till något ganska enastående.
-Ingenting. -Trädgården.
Nu vill jag att min tillgivna familj svarar på några frågor.
Jag vet att ni är ärliga. Har Templar varit här?
Nej.
-Donna Maria? -Nej.
Blommorna.
Han ringde hit för mindre än en timme sen. Vem pratade han med?
-Mig. -Om vad?
Han var med en flicka. Hon var sårad. Han bad mig hämta dem.
Jag körde dem till sjukhuset... i Santa Maria.
-Och sen? -Sen körde jag hem.
-På mindre än en timme? -Jag kör snabbt.
-Så Templar är i Santa Maria nu? -Det vet jag inte.
Vi får se efter.
-Ingenting. -Vi har visst hittat honom.
Gina, vi två måste ha ett långt samtal. Jag vill veta allt om dig.
Det har varit trevligt. Inte precis festligt, men trevligt.
Du säger väl sanningen om Templar?
Självklart. Du är en fin kvinna.
Men för säkerhets skull tar jag Gina med mig.
Men hon är ju min niece.
Hon kommer inte till skada om Templar är på sjukhuset.
-Nej...vänta. -Donna Maria, jag klarar mig.
Jag hoppas ni är nöjd med vad ni åstadkommit.
-Var är Gina? -Han har tagit henne!
-Om det händer det barnet nåt... -Skadar han henne dödar jag honom.
-Vi borde ha svängt vänster där. -Vi ska inte till don Pasquale än.
-Vad är det här? Armén? -Precis.
Ett handplockat kompani influget från Rom för en vecka sen.
Major, det här är Simon Templar.
Jag har hört mycket om er. Det gläder mig att du är med oss.
Vad kan du berätta?
Överhuvudet Don Pasquale är döende-
-och alla maffiabossarna står vid hans bädd.
-Strålande. Vi kan slå till direkt. -Major, det är ett litet problem.
De håller flickan Gina Destamio som gisslan.
Skulle jag bry mig om en flicka?
Jag bryr mig. Jag vill försöka frita henne innan ni anfaller.
Hur då?
Det finns ett sätt.
Don Pasquales hus ligger här.
Jag tar det.
Ge mig tio minuter. Okej?
Du...
Nej! Jag accepterar dig inte.
Inte så länge det finns tvivel om din rätta identitet!
Giorgio, hämta min niece.
Så du behöver bevis. Hon kan tala om vem jag är.
Berätta Gina.
-Säg att jag är Alessandro Destamio. -Bry dig inte om det...
Skynda dig hit.
Stå där du är. Lungt och fint.
Du, spinkis! Bölden i din armhåla...
Gör dig av med den.
Långsamt.
-Det finns bara två skott i den där. -Vilka av er vill bli hjältar?
Inga frivilliga?
Så synd. Lägg den på golvet.
Sparka hit den.
Då var det avklarat.
Sanningen som du försökte pressa Gina på, trots att det kan kvitta nu...
Alessandro Destamio ligger begravd i Santa Croce.
Han dog i Rom 1950.
Dino hoppade i hans skor och emigrerade genast till Amerika.
Där hade han varit kvar, om han inte hade varit så dålig på att skatta.
Stanna!
Akta dig!
Här uppe! Fort!
Stanna! Backa, annars dör hon!
Rör på påkarna!
Dino!
Var försiktig. Han är maffians överhuvud.
För bort honom.
En dag, Templar.
Jag har råd att vänta, Dino. Har du det?